- Hei, Vicky. - Hvordan står det til, miss Jenkins?
Du kan ikke gjøre det.
MAI 1999
Storkaren er her.
- Politiet sier: Stå stille! - Fint å se deg.
- Står til, skatt? - Ikke så bra som deg.
- Hvorfor kaller ingen meg skatt? - Står til, skatt?
- Har dere sett Rafik? - Hva har han gjort nå?
Pastor. Når skal dere få inn kjøleskapene?
- Noen prøvde å stjele dem i går. - Barn kan bli kvalt i dem.
Vedlikeholdsfolkene streiker. Skal jeg montere dem selv?
Pc-ene til daghjemmet ble levert uten strømledninger.
- Snakk med bestyreren. - Hvordan får vi brukt dem?
Ba Rafik finne meg før jeg finner ham.
Lorenzo...
- Du må snakke med Billy. - Om hva da?
Han har begynt å slå meg. Kan du fatte det?
Er du redd?
- Greit, jeg skal snakke med ham. Ok? - Takk.
Jeg stikker igjen. Godt å se deg.
Rafik, dumskallen jeg leter etter! Kom her.
Kom an. Vet du hva dette er?
- En kjennelse. - Fra Gannon. Du møtte ikke til høring.
- For å ha kjørt mens jeg er svart? - Snakk med ham i kveld.
Jeg skal gjøre det.
Ble du eller ble du ikke stoppet i den byen kl 02 med pot på deg?
- En pose... - Hva gjorde du i Gannon kl 02?
Jeg var på vei hjem. Jeg holdt fartsgrensa.
Grønnskollingen i Gannon ville stoppet meg.
Ikke prøv på noe. Dropp poten. De lar oss anholde deg, så det går glatt.
Jeg avskyr dette hølet.
- Jeg tar ikke imot mer dritt. - Jeg skal ta meg av det.
- Står til, Big Daddy? - Det samma gamle. Hva skjer?
- Skulle ikke dere pågripe Rafik Dotson? - Det sa jeg, og det har vi.
- Han sa at vi gjør det. - Vi er ikke ute etter ham, men...
Calvin Joy.
Dere skal kontakte lokalpolitiet før dere kommer hit.
Jeg gjorde det nå nettopp.
Jeg blir med dem.
- Sambandet til South 15. - Kom inn.
Dra til akuttmottaket. Snakk med kvinnelig offer for mulig bilkapring.
Jeg er på vei. Hvor ble det av Rafik?
Til alle enheter. Bilkapring i South District. Beige 94-modell Toyota Camry.
New Jersey-skilter: 773 Viktor Bravo Kappa.
Bilens fører er en svart mann. Sett på vei mot Armstrong Houses.
Lorenzo...
Lorenzo?
- Har dere sett noen ting? - Nei.
- Har noen sett noen ting? - Nei.
- Lorenzo, ikke glem det. - Hva da?
Bobby, jeg drar til sykehuset. Henter deg senere.
- Står til, damer? - Har du lagt på deg, Lorenzo?
- Mer å være glad i. - Unge mann...
I like måte... Kan offeret snakke med meg?
- Svart? Mørkere eller lysere enn ham? - Vet ikke. Det var natt.
- 1,72-1,77 høy, vekt rundt 70 kilo? - Ja.
- Hei, karer. - Dette er etterforsker Council.
Dette er Brenda Martin.
- Hvordan står det til, Brenda? - Ikke bra.
Etterforsker Council overtar herfra.
- Er det noe du vil ha? - Nei.
Jeg vet at du er ute av deg, og sikkert dødssliten, -
- men jo fortere vi får dette overstått, desto fortere får vi gjort noe. Ok?
Vil du heller ha en kvinnelig etterforsker her?
- Jeg ble ikke voldtatt. - Det er jeg glad for å høre.
Bilen er beskrevet, og alle er ute og leter etter gjerningsmannen.
Men hold ut med meg. Fortell alt sammen én gang til.
Jeg var på vei fra The Projects tilbake til Gannon. Jeg bor der.
Hold kjeft!
Jeg kjørte på Hurley nederst i åsen.
Jeg hadde hørt at man kunne kjøre gjennom Martyr's Park til Gannon.
Da jeg var halvveis, var det slutt på veien, så...
Jeg begynte å rygge, og en mann dukket opp.
Før jeg visste ordet av det sto han ved vinduet.
Han åpnet bildøra og beordret meg ut av bilen.
Og plutselig rev ham meg ut av bilen og kastet meg over ende!
Jeg prøvde å si det til ham...
Prøvde å si hva da?
Jeg må spørre om dette, og vi er bare ute etter å ta ham som skadet deg.
- Hvit jente fra Gannon? Kjøpte jeg dop? - Du er offeret.
- Jeg vil vite hvem vi må finne. - Jeg har vært stoffri i fem år.
Broren min er politimann. Han er etterforsker i Gannon. Danny Martin.
Danny Martin. Ja, ok...
Hva gjorde jeg der hvis jeg ikke kjøpte dop?
Jeg jobber på et barnesenter, The Rainbow Club.
Fint. Unnskyld meg.
SI 15 til sambandet. Jeg må få tak i betjent Danny Martin i Gannon.
Be han kontakte meg på Dempsy medisinske senter.
Jeg fant ikke brillene min. Jeg trodde de lå på jobben.
Men det gjorde de ikke, så jeg satte meg i bilen og kjørte.
- Du kjørte, og...? - Jeg har fortalt resten.
Vet du... Jeg har på følelsen at noe annet plager deg.
Sikker på at du ikke vil ha en kvinnelig etterforsker?
Kjenner du ham som gjorde dette mot deg?
Rolig! Hold opp, Brenda.
Vet du hvem mannen er?
Dette er lykkekvelden din. Jeg kjenner alle i Armstrong Projects.
Jeg eier det stedet. Jeg kjenner alle der. Hvem gjorde dette mot deg?
Sønnen min...
- Hva med ham? - Han sitter i bilen.
Nei!
- Hvor gammel er sønnen din? - Fire.
- Hva heter han? - Cody.
- Hvor gammel er han? - Jeg sa det nettopp.
Rolig. Fire år... Sitter han i barnesete? Bilbelte?
Nei. Han satt i baksetet.
Et øyeblikk... Dette er SI 15 til sambandet.
Angående bilkapringen. Gi alle beskjed om at det er et guttebarn i bilen.
En fire år gammel hvit gutt sitter i baksetet.
- Han sov. Han var syk. - Et øyeblikk, Brenda.
Barnet sover, eller sov, så han er kanskje ikke synlig i bilen.
- Jeg prøvde å si det... - Hva har din sønn på seg?!
Han hadde på seg en hvit skjorte. En hvit skjorte.
- Lys eller mørk? Håret, altså. - Kort foran og langt bak. Svart.
- Bukser? - Pyjamasbukser med striper.
Fanken!
Etterforsker 15 her. Barnet har hvit skjorte, mørkt hår, pyjamasbukser.
- Han sover, ikke sant? - Han sover.
Han vil bare ha bilen. Ville han skade noen, ville han skadet deg.
- Han skadet meg, jo! - Når han ser ungen, -
- vil han satte ham av på et gatehjørne.
Fanken!
Jeg må spørre igjen: Hva gjorde du der?
- Jeg har fortalt det. - Hva har du fortalt? Fortell igjen!
- Jeg dro for å hente brillene mine! - Du tok med din syke sønn-
- for å hente noen briller?! - Jeg har ikke råd til barnevakt!
Prøver du å straffe meg?
Jeg får ikke puste. Ok? Herregud...
Hvis han våkner, blir han så redd.
Jeg vet at det er vanskelig, men vi skal finne ham!
- Ingen ønsker en kidnappingstiltale. - Han er alt for meg. Jeg sviktet ham.
Han er like mye verd som ti av meg. Hva er det du gjør?
Adrenalin. Uten noe annet.
Council, en etterforsker Martin fra Gannon er her.
Kan du bli hos henne? Jeg er straks tilbake.
Er det din datter? Hun er nydelig.
- Hva har hendt? - Din søsters bil ble stjålet.
- Vi tror sønnen Cody er i bilen. - Er ikke fyren tatt?
- Han kommer ikke langt. - Hvor i Armstrong? Øvre eller nedre?
Jeg vet hva du føler, men kan du bli hos din søster?
- Øvre eller nedre? - Det er ikke ditt område.
Jeg skal gjøre alt...
- Har du et foto av den du leter etter? - Har ikke mange foto av kaprere.
Jeg mener ham.
SI 15 til SI 20. Gå til kanal 6.
- Hun måtte på do. - Du skulle jo bli hos henne.
- Hva skjer? - Offeret er Danny Martins søster.
- Gannon-politiet kommer nok snart. - De er her allerede.
- Jeg kommer så snart jeg kan. - Nei, du gjør bare ting mye verre.
Ta henne med til kriminalpolitiet. Jeg tar meg av dette.
Brenda!
Armstrong-beboere, ikke kryss sperringene!
Du hjelper dem som undertrykker oss.
Vi har hatt seks drap her de siste tre år. Tre ofre var barn under 18.
Vi har ikke hatt så mye politi her som nå, for ett savnet, hvitt barn.
Kan du forklare meg det?
Lorenzo, moren min har anginaanfall, men de slipper ingen forbi.
Jeg vil få henne til sykehuset, j Å om jeg sa...
Hent moren din. Jeg sørger for at hun kommer til sykehuset.
Du kan ikke bli involvert i dette og likevel hjelpe henne.
Kom deg vekk. Kjør henne til kriminalen og gjør jobben din.
Hvor i huleste er hun?
- Du! - Sykepleier!
- Vesken min... - Glem det.
Ser du etter spor? Det er altfor folksomt her.
Er du gått fra vettet? Hva gjorde du her?
- Danny... - Søster din har det vondt.
- Hun har ingen øks i hodet. - Han er sønnen min!
Jeg skal si deg noe. Den drittsekken kommer ikke tilbake.
Vi skal sperre av stedet som Øst-Berlin til vi har løst saken.
Jobber du nå, eller beskytter du Armstrong?
Politiet har bedt om hjelp.
- Få alle sammen vekk herfra. - Vi ville gjort det samme.
For en unge fra Armstrong? Det tviler jeg på.
Calvin! Ikke gjør det!
- De kastet ham ut gjennom vinduet! - De dyttet ham.
- Calvin Joy. Besittelse. - Hva har dere gjort?!
Vi banket på, og han stakk av, så dra til helvete!
Jeg skal faen meg vise deg!
- Kom her! - Jeg tar deg av saken.
- Ikke gjør det. Armstrong er min. - Nei, hun er din!
Hvorfor tar du henne med hit? Har dere sett på foto?
Har dere vært hos en tegner? Hun er din!
Kom an, Big Daddy.
- Jeg er så glad i ham. - Det vet jeg, Brenda.
Jeg skulle ønske...
Jeg vil fortsatt jobbe her.
- Jeg har så mye kjærlighet. - Det vet jeg.
Hva skal jeg gjøre?
Takk skal dere ha. Kom, Brenda.
Gjør plass.
- Dette er ikke Mississippi. - Du ligger tynt an.
Vil du låse meg inne? Kanskje du bør gjøre det, din hillbilly.
Kan du gjøre noe med dette?
Dere kan ikke sperre folk inne. Dere må fjerne sperringene!
- Gå bak sperringene. - Da snakker jeg til deg.
- Se på ham. - Hent ham, før han får bråk.
Vet du hvor hun bor? Møt meg der borte.
Du kan forsvinne. Dette er mitt strøk.
BARN KIDNAPPET
- Kom, Billy! - Hvem trur du at du er?
Armstrong-beboere, området er avsperret. Kom dere bak sperringene.
- Vær så snill... - Det er greit.
En gang spurte jeg Cody om han er glad i meg.
Han er fire. Han sa: "Selvsagt er jeg glad i deg. Hvorfor spør du om det?"
Jeg ser om du har fått politivakt. Tegneren er på vei hit.
Han tegner kapreren. Jeg ber Felicia komme hit.
Få deg litt søvn nå.
Felicia.
- Ser du ham? - Ja.
Jeg skal ta meg av det. Tegneren er på vei.
Straks han er ferdig, sørger du for at hun legger seg. Greit?
Lorenzo, jeg vet ikke om noen som ville lagt hånd på Brenda.
Hun er respektert.
Greit.
- Takk for dette. - Ingen årsak.
Er du i stand til å kjøre?
- Klart det. - Ta deg en blund.
- Du får disse tilbake om en time. - Hva er det du gjør?
- Du har min oppmerksomhet. - God dag, etterforsker Council.
- Er du reporter? - Nei. Karen Colluci. "Venner av Kent".
Dere er dem som leter etter savnede barn.
- Vi finner dem. - Husker du Corey Baker i Bayonne?
- Nedra Davis i Jersey City? - De ble drept.
Jeg vet det. Vi fant dem.
Hvis du er til hjelp, og moren ønsker det, vil vi hjelpe til.
- Jeg tror ikke det. - Greit.
Ta kortet vårt, i fall du ombestemmer deg.
Jeg vil satse alt jeg har på at Tania Leeds...
- Hun var død fra starten av. - Antakelig.
Men gjerningspersonen er fortsatt på frifot.
Men det er årsdagen, så vi håper noen står fram.
Du ser halvdød ut, Lorenzo. Håper du får sovet litt.
Se her.
Hvem fanken er det? Buddha?
Det er Tupac. Det er Pac.
Gi deg. Det er kroppen din, ikke en oppslagstavle.
Jeg ville ha Tiger Woods, men det ville ikke slått an her inne.
Beklager, men tiden er ute.
- Pass deg. - Du også, fattern.
De må på skolen!
Hvordan skal dette være til noen hjelp?
Tre år siden. Belmont Houses. En vedlikeholdsarbeider ble skutt.
Vi stengte det i 11/2 dag, og de ga oss gjerningsmannen.
Hva hvis ingen vet noe. Var dette et annet...
Var dette et sted, ville jeg tatt deg av saken.
- Er moren upålitelig? - Jeg tror ikke det.
Tåler hun presset hvis hun er skyldig? Så kjør henne hardt.
Hvis hun spiller, jobber hun i feil yrke.
Men én ting plager meg: Jeg var på sykehuset i går.
Hun ble slått av en svart mann på 1,77 og 70 kilo.
Og der kom jeg, kølsvart og dobbelt så stor...
Og hun tok meg i hånda.
Hun burde blitt vettskremt, men hun tar meg i hånda.
Gjør deg selv en tjeneste og gi meg saken.
Hvis hun ikke sier sannheten snart, går dette ut over deg. Det er galt.
Big Daddy!
Skal du gjøre noe med dette?
Jeg står ved Armstrong Houses på grensen av Gannon og Dempsy.
Det er dag to i letingen etter 4 år gamle Cody Martin.
Politiet har mistanke om at kidnapperen er her. Vi dekker saken...
Victor Diaz for Channel 9.
- Danny, la meg være i fred. - Vær så snill, Brenda.
Hvorfor er det alltid slik med deg? Jeg må alltid ordne opp.
- Fortell meg hva som hendte. - Jeg har sagt det 50 ganger.
Fortell det igjen. Brenda, vi jakter på spøkelser.
Hvor er gutten? Hvor er bilen? Vi finner ikke engan...
Ruser du deg igjen? Si det. Jeg blir ikke sint.
Bruker du ikke dop, eller vil du ikke si det?
Hva er det med deg? Kan du ikke engang oppfostre et barn?
Unnskyld, men...
Unnskyld. Jeg er broren din, jeg er glad i deg. Fortell hva som hendte!
Herregud!
- Han bare kom inn... - Har dere funnet ham?
Nei, ikke ennå.
Jeg tar deg med til Armstrong så du kan se åstedet i dagslys.
- Hva syns du? - Har dere tatt noen?
Ikke ennå.
Miss Martin!
Hva er det som skjer?
Er det jenta? Gi henne til oss.
Vi har ikke gjort noe.
- Hvordan ser det ut? - Hva er det de gjør?
Vis meg nøyaktig hvor mannen overfalt deg.
Hvordan kan jeg det? Det var mørkt.
Hvis jeg ikke spør om dette, gjør jeg ikke jobben min.
2/3 av barna som meldes savnet... Personen som meldte fra, er skyldig.
- Så jeg må spørre. - Om jeg drepte sønnen min?
Jeg har, siden jeg var liten, vært mindre enn ingenting.
I familien min, i verden... Folk så meg bare da jeg rotet det til.
Sluttet på college, mistet jobben, brukte dop...
Da jeg måtte flytte hjem fordi jeg var blakk.
Når folkene mine, familien min, la merke til meg...
Blikkene, smilene...
Vet du når alt det tok slutt? For dem, for meg?
Da jeg fikk sønnen min, da jeg fikk Cody.
Straks jeg hadde ham i mine armer, ble jeg noe mer.
Jeg ble som: "Faen ta dere! Dere kan ikke røre dette!"
"Dette barnets mor! Meg!"
Drepte jeg ham?
Han fødte meg, han skapte meg.
Jeg ville tatt livet av meg ti ganger før jeg krummet et hår på hans hode.
- Kan du si meg noe som er til hjelp? - Kan du kutte ut?!
Jeg ville gjort det hvis jeg kunne, Brenda, men...
Det lever sitt eget liv nå.
Vet du hva? Jeg har vært politi i 22 år her i byen.
Tingene jeg ser, dag inn og dag ut, -
- gjør det svært vanskelig å ha noen tro på menneskeheten.
Men jeg tror på Gud.
Alt som skjer oss, godt og ondt, skjer fordi det er Guds vilje.
Som dette med din sønn. På leting etter ham...
Et sted innerst inne er du svært redd-
- for at det vil ende ulykkelig.
Det er jeg også, Brenda. Jeg også.
Men du må finne styrke. Du må tro at hvis noe har hendt, -
- så er det fordi Gud ville ha den lille gutten-
- slik han en dag vil ha oss alle. Og det var ingenting man kunne gjøre.
Du skal vite dette:
Jeg vil ikke hvile før jeg har funnet sønnen din og personen som...
Personen som han sist var sammen med.
Jo mer vi prøver å få vite, desto mer gåtefullt blir livet.
Iblant er det ikke annet å gjøre enn å slippe taket.
Man må bare slippe taket og la Gud styre.
Kom her.
Se på det.
Dette stedet er en tikkende bombe.
Du vet hva det betyr. Jeg har hørt at du er høyt elsket her.
- Jeg er så trøtt. - Brenda...
Jeg ønsker å finne sønnen din.
Men jeg vil finne ham før noen blir skadd.
Vi har møtt veggen. Er det noe du kan si som kan få slutt på dette, -
- så er tiden inne nå. Vær så snill, Brenda.
Kom an. Vær så snill.
Jeg prøver. Men det er så vanskelig.
Du har ingen anelse.
Kan jeg hilse på barna?
Der er hun!
Du godeste. Hei. Hei, Brandon.
- Har de funnet Cody? - Nei, det har de ikke.
Det går bra.
Hva gjør dere? Vis meg det.
Du godeste. Får jeg sitte på stolen din?
- Hvor er Felicia? - Snakker med Billy.
Var Brenda på jobb i går? Hvordan virket hun?
- Hun var ikke helt seg selv. - Hadde hun med Cody?
Nei. Hun sa at han var syk.
Vil du se sønnen min? Her...
Jeg tror det var bra for ham å være den eneste hvite her.
Det er viktig å vite hvordan det føles å være den eneste.
- Kan jeg låne bildet av Cody? - Ta mitt!
Jeg elsker bildene. Tusen takk.
- Hva har hendt med hendene dine? - Jeg har fått noen kutt.
Men disse bandasjene gjør meg frisk igjen. Takk, skatt.
Å A, Cassandra...
... i letingen etter Cody Martin. Over til Gannon i New Jersey-
- der Codys onkel, Daniel Martin, vil appellere til Codys kidnapper.
Ingen spørsmål. Sett ham av på et hvilket som helst gatehjørne, -
- ring 911 og dra. Det blir ingen straff, ingen oppfølging, -
- ingen jakt...
Vi vil bare ha gutten tilbake. Gjør det rette.
Det var betjent Daniel Martin med en appell om opplysninger om Cody...
Drama.
Er du døv?
"Candygram".
Rafik!
Ligg unna meg, for faen!
Kan ikke du vise meg respekt, hvis du må kastrere meg...
Det klarer du selv. Du sløver i min leilighet.
For å bli kastrert må du være mann...
- Ingen slipper ut. - Hvorfor ikke?
- Jeg kjenner ikke dem. - De har ikke gjort noe.
- Slipp dem forbi. - På hvilken side er du?
- Du kjenner meg og hva jeg står for. - Hvilken bilkaprer?
Press jenta der så får du svar.
- Ikke belær meg om jobben min. - I like måte.
- Slipp dem forbi. - Ikke ennå. Glem det. Kom.
- Hva faen vil du? - Nei, Salim!
Nei!
Dette er bare tull! Faen ta den røya.
Du vet at du tar feil. Du tar feil.
Bobby!
Felicia!
Ikke...
Gjør meg en tjeneste. Ta henne med hjem til deg.
Hei. Cassandra lagde en tegning til meg.
Hva gjør du sammen med henne? Hva gjør hun her?
- Kjenner du henne ikke? - Jeg kjenner ingen fra Gannon.
- Og du holder deg unna barnet mitt. - Hva?
Ei godværshurpe. Kom, Brenda.
Leo.
Hei, folkens. Dere må gå gjennom meg.
- Vi ble lei av å vente. - Du sa du skulle hente ham.
- For den kontrollen? - Her i byen er dop dop.
- De narret meg i fella. - For hva da?
Lorenzo, jeg og Rafik er gamle kjente. Jeg kom til ham med en kjennelse, -
- og så ble han helt vill. Jeg skjønner det ikke.
Med mindre det er noe du er redd for? Er det det?
Er det deg?
Få ham vekk!
Hvor er nevøen min?!
Danny...
Rafik. Ligg unna!
Drit i Gud. Det fins ingen Gud. Jeg er Gud!
Det er mellom deg og meg, din kødd!
Hva faen er det du gjør?
- Gå, Lorenzo. - Jeg gjør din jobb!
Du er jo jungelens konge. Hva med den apen?
- Du bør gå. - Kjøss meg i ræva.
Du ødelegger for alle, inkludert din søster.
Hadde folka dine vett i huet, ville de sagt det samme.
Hva gjør du her? Beskytter din egne?
Jeg vet ikke. Både du og jeg vet at det ikke fins noen bilkaprer.
- Kaller du min søster barnemorder? - Vet du noe om et dødt barn?
Jeg bare sier at din søster er en løgner.
Hva er det som skjer der inne? Lukk opp, Lorenzo.
Lukk opp døra. Snakk med meg.
- Hva er dette? - Lukk opp.
- Hvem slapp dem inn? - Tok dere ham for pot?
- Forsvinn. - Hold munn og kom dere ut!
Ikke snakk sånn til oss, dresskledde Onkel Tom-kødd.
- La meg ta meg av det. - Slipp oss inn.
- Han har ikke tatt den merras unge. - Jeg vet det.
- Hvorfor gjorde de det? - Dra hjem.
- La meg ta meg av det. - Lorenzo!
Jeg vet ikke hvem du tror du er, men du bør holde deg til dem.
Det er over. Statsadvokaten vil at vi skal la FBI etterforske saken.
- Da slipper du unna klemma. - Nei, nei.
- Gutten er død. Hun gjorde det. - Rolig nå.
Det vet vi ikke. Men det er mye hun ikke forteller om den kvelden.
Jeg gir meg ikke før jeg kommer til bunns i dette.
Gjør meg en tjeneste. Skaff meg én dag til.
Vi organiserer letemannskaper. Vi jobber med familien og politiet.
Stort sett er vi bare bekymrede foreldre.
Det gjør at vi får en annen kontakt med mødrene enn politiet.
Dere var involvert i den saken i Bayonne.
Ja, vi hjalp til.
- Og moren ble fengslet for det? - Som sagt: Vi hjalp til.
- Ikke trekk forhastede slutninger. - Nei, det hjelper ingen.
- Og jeg bestemmer. - Det er underforstått av vi sam...
Nei, nei! Jeg bestemmer.
Jeg har en idé som vil fungere bedre om det kommer fra andre enn meg.
Jeg lar dere gjør det dere gjør, men husk...
Dere jobber formeg, ikke sammen med meg.
- Er det uakseptabelt, så... - Vi hjelper deg til ønsket resultat.
Greit.
Vi vil ha gutten tilbake.
Har du eller noen av dine vært i Freedomland?
- Innvier dere fortsatt ferskinger der? - Ja.
Betjent Council har orientert oss, men vi er her som foreldre.
Og det som hendte din sønn, kunne hendt med våre barn. Greit?
Det er Marie og Lewis. Det er Elaine.
- Det er Tina. Elaine er moren hennes. - Hvem er Kent?
- Den første gutten vi lette etter. - Vi har hjulpet til å finne barn siden.
- Fant dere Kent? - Brenda...
Vil du ha vår hjelp?
- Ok. - Det er fint.
Nå må du fortelle meg hva som hendte.
Det kan jeg ikke. Jeg har fortalt politiet alt.
De har sine prioriteringer, vi har våre. Fortell én gang til.
Nei, jeg kan ikke.
Nei.
Ok.
Ok. Jeg forstår. Da jobber vi ut fra politirapporten.
Ok, da går vi rett på sak. Hvor er sønnen din?
Hvor skal vi lete? Hva sier magefølelsen din deg?
- Han forsvant i en bil. - La oss si at han oppdaget gutten fort.
Vi leter innenfor 1,5 kms omkrets. Men det er nesten et døgn siden, -
- så sjansen for at han vandrer gatelangs er nå liten.
Vi så på kartet i dag, og fant fire steder der et barn kan gå seg bort-
- eller gjemme seg uten å bli lagt merke til.
Vi har eliminert tre av dem. En golfbane, en gravlund, -
- og dette er en idrettsplass... Ingen steder å skjule seg.
- Da sitter vi igjen med Freedomland. - Freedomland?
Det er et gammelt barnehjem ved Cotter's Woods. Et ungdomshjem.
- Det har vært stengt siden 50-tallet. - Ikke langt fra Armstrong.
Greit.
- Så da blir det Freedomland? - Det virker rimelig.
Ok, da blir det Freedomland.
- Du blir vel også med? - Ja visst.
Å HJELP OSS A FINNE CODY
- Jeg ville få henne til Freedomland. - Det fungerer ikke å dra rett dit.
Vi har et lite problem.
Du kan like godt komme ut. La oss få åpne døra.
Unnskyld meg, damer.
Hvordan har du det, Brenda?
Himmelske far, vi ber om din velsignelse og din veiledning i dag-
- når de frivillige skal hjelpe Cody Martins mor å finne sitt barn-
- og bringe ham trygt hjem.
Vi ber om mot og styrke til å gjennomføre oppgaven med hell.
I Faderens, Sønnens Å og Den Hellige Ands navn. Amen.
Cody!
- Hvor er hennes "insektbånd". - Karen bruker ingen.
- Biter noe Karen går det fra vettet. - Hvorfor det?
Fordi Karens sønn ble bortført. Vårt første barn.
- Mener du Kent? - For ti år siden.
Tina var bare ungen. Vi kjente hverandre fra nabolaget.
Karen samlet oss. Vi ante ikke hva vi drev med.
Vi endte opp med å finkjemme alle skoger, jorder, -
- kloakkrør, bekker, stikkrenner... Overalt.
Og vi henger fortsatt opp flygeblader.
Hva kan jeg si? Vi er blitt dyktigere med øvelsen.
Karen vet hvem som tok ham. Politiet kan ikke bevise det.
Herregud.
Jeg og Cody gikk på skolen sammen. Han er på min alder.
Når vi finner ham, venter jeg meg at han er åtte år fortsatt.
Hvorfor følger dere meg, mens Karen er alene med Brenda?
- Hvorfor? Sympati. - Sympati?
Jeg har ikke mistet noe barn. Har du?
Hold sammen.
Forsiktig. Jeg passer på deg.
Jeg er så trøtt. Hva vil dere meg?
Vi skal lete litt. Golvplankene kan ryke når som helst, -
- så jeg vil at du skal vente på oss her. Greit?
- Hva er du gjør? - Vent på oss.
Jeg kan ikke være alene.
Det føles som om de fortsatt er her.
Da de endelig stengte dette stedet, var det som å stenge helvetet.
Aner du hvor mange generasjoner som led her?
Tusener.
Tusener som ble forsømt-
- og misbrukt og glemt.
De ble ødelagt.
Selv familien vender seg mot en. "Mor, skal du være lei deg i dag?"
Det som fører en tilbake til et normalt liv, -
- er å innse hva man gjør mot de andre barna, mot ekteskapet...
Men jeg klarte ikke å late som.
Den drittsekken Jimmy tok fra meg livet mitt, familien min...
Mannen min sa: "Tenk på de våre andre barn, tenk på meg."
"Vi må fortsette med livets foretak." Han kalte det "livets foretak".
Menn gir alltid etter. De snakker til en om "livets foretak".
"Tenk på de andre, resten av oss, dem..."
Og så går de sin vei. De har ikke mage for det.
De har ikke hjerte.
Vi...
Vi er jegerne, Brenda.
Mine andre barn er hos mannen min.
Hadde det hendt med én av dem og ikke broren, ville jeg vært på samme måte.
Vil ha tilbake familien min, men inntil noen kan si meg at sønnen min er død, -
- er jeg her. Og her blir jeg.
Iblant vil jeg ta tak i den morderiske, perverse drittsekken-
- og si til ham: "Vi vet begge to at du tok ham, Jimmy."
"Ikke si noe, bare nikk... Er han død? Ja eller nei?"
"Gjør det, og jeg skal aldri plage deg mer. Ingen vil ta deg for noe."
"Er han død? Bare nikk."
"Jeg må få vite det nå, Jimmy. Er han død?"
"Milde Jesus i himmelen, kan du ikke si meg det? Bare nikk."
"Bare et lite nikk."
"Og natt blir dag."
Er han død? Ja eller nei? Det er alt jeg ber om.
La meg få ro. La meg få ro, Brenda.
Det er så varmt.
Det føles som jeg er i helvetet.
Jeg vil ikke bare vite om min sønn er død.
Jeg vil begrave ham i viet jord.
Tanken på at han ligger i en grøft, i en grav i skogen der dyr...
Fanken.
Gutten min var ikke som barna der inne.
Han var elsket.
Han var høyt verdsatt. Han er ikke her.
Dere er på feil sted.
Takk og lov.
Takk.
Er han død?
- Hva? - Ja. Han drakk en flaske hostesaft.
- Når? Kvelden da du kom til sykehuset? - Kvelden før det.
- Så du ham drikke den? - Jeg var ikke der.
- Var det noen andre... - Han var helt alene.
Han var... helt alene.
- Hvor er han, Brenda? - Han er ikke her.
Brenda, hvor er han?
Herregud...
- Herregud, jeg finner ham ikke. - Prøv å være rolig.
Jeg finner ham ikke!
- Kom hit. - Jeg tror vi har noe.
Vi er på vei.
Jordlaget burde vært 60 cm nede. Og den formen er menneskelagd.
- Er det her du begravde ham? - Ja.
- Gravde du opp dette? - Ja.
- Og så? La du steinene her? - Ja.
- Alle steinene? - Ja.
Herover.
Hva skal de? Jeg kan ikke være her.
- Jeg vil heller ikke være her. - Jeg skal fortelle alt.
- Alt? - Ja, det lover jeg.
Men bare til deg.
Kom her.
Bare én ting først... Vis meg hvordan du bar steinene.
Løft opp den der.
Her. Ta imot.
Kom an. Ta den.
Ta den!
Vet du, Brenda... Når du forteller meg alt, -
- begynner du med å fortelle hvem som gravde graven og bar steinene.
Og vær så snill ikke å fortelle meg at det var du.
Begynner du med en løgn, har du mistet din beste allierte, -
- og jeg opptar ikke engang forklaring.
Jeg sikter deg og dumper deg i systemet. Hører du?
Jeg skal fortelle alt, bare få meg vekk herfra.
Ring meg når han er gravd opp.
Vet dere hvem dette er? Dette er meg.
Dette er deg og deg og deg! Dette er alle oss, og det er ingen av oss.
Dette er nigger-gjerningsmannen. Dette er "en svart mann gjorde det".
Den mest populære teorien. Men den kjøper vi ikke.
Vet dere hva? Vi godtar den ikke.
Hør etter, Gannon. Hør etter, Dempsy.
Det er noe dere ikke har forstått: Armstrong er ikke noe fengsel.
- Du... Har du siktet henne? - Jeg venter på liket.
- Drepte hun ham? - Muligens.
Sikt henne for drap, ellers eksploderer Armstrong.
- Jeg ba deg stoppe blokaden. - Omstendighetene...
Vil du snakke om omstendigheter? Det var Armstrong.
De var dyr på trygd som ikke fikk respekten som man ellers viser hunder.
Holder aktor pressekonferanse i kveld for å fortelle om pågripelsen, -
- vil han ha deg ved sin side. Du skal mane til ro.
Si til aktor at han kan kysse den svarte ræva mi.
Når han er ferdig, blir det litt på deg også.
- Hvor er hun? - Avhørsrommet.
- Har hun advokat? - Danny, du kan ikke...
- Da snakker vi om steinene, Brenda. - Han gjorde det for min skyld.
- Hvem gjorde det? - Jeg gravde graven med hendene mine.
Jeg sa til meg selv at jeg skulle legge ham en siste gang.
Jeg klarte ikke å kjøre ham dit, så jeg ba ham gjøre det. Billy.
- Hvilken Billy? - Jeg sa han også var ansvarlig.
Men det var alltid meg. Jeg hadde ingen å gå til.
- Hvilken Billy? - Felicias Billy.
Jeg har alltid hatt avstand til andre. Familien min, menn, andre barn...
- Vi holder oss til det som hendte. - Helt siden jeg møtte deg, -
- har jeg prøvd å finne ut hvordan jeg skal fortelle deg dette.
Familien og brødrene mine ville være i fred.
Men når man har et barn, er det ens eget, og det føles endelig trygt.
Det hadde ikke falt meg inn å få barn. Jeg var mitt eget barn.
Så så jeg for meg hvordan det ville være. Kameratskapet.
Det hemmelige kameratskapet. Jeg sa ikke noe til han som gjorde meg gravid.
Livet med Cody var hardt, men vi klarte å gjøre det enklere.
Men... det var ikke nok bare å være sammen med min sønn.
En kan ikke leve slik.
- Hadde Billy noe med det å gjøre? - Han har knapt møtt Cody.
Og Billy... Jeg har noe jeg gjør på Rainbow Club.
Lærere, advokater, politifolk kom og fortalte barna om livet.
Billy kom, og han var arbeidsledig, -
- men han snakket så ærlig med barna om aksjer og investeringer.
Det gikk over hodet på dem, men det var så søtt.
Felicia himlet med øynene som om hun hadde fått nok av taperen, -
- men jeg forsto ham så godt så fort, for det var som...
Han var meg. Så etter talen tok jeg hånden hans.
Han hoppet himmelhøyt. Det var kort, men vi ble tiltrukket av hverandre.
Etter at han var hos meg, viste jeg at jeg hadde vansker, -
- for jeg hadde gått til sengs med en som ikke var et barn.
Jeg hadde avstått fra sex for lenge. Og jeg var i store vansker.
Før Billy likte jeg å se film sammen med Cody før han la seg.
Nå så jeg min sønns ansikt i lyset fra tv-en, -
- og det var som om han ikke betydde mer enn video. Jeg kastet bort tid.
Billy var nedenunder, og ungen måtte sove...
Cody kunne bruke...
Han kunne bruke en time, en halvtime...
Han merket at jeg var anspent, og det holdt ham våken.
Iblant trodde jeg han sov, og jeg listet meg av sted, -
- og så: "Mamma...!" Og jeg sa: "Sov nå!"
Ville du sovnet hvis noen ikke var glad i deg lenger?
En som behandlet deg som om du var alt, men ikke nå lenger?!
Så jeg begynte å gi ham hostesaft for at han skulle sovne.
Ikke mye. Bare det en gir et barn som er tett. Men det fungerte.
Det fungerte. Jeg sa det var natt- vitaminer. Det ble en del av leggingen.
Jeg hører hva du sier, men vi må snakke om for tre kvelder siden.
Cody hadde fått hostesaft, men han ville ikke sovne.
Den kvelden måtte jeg snakke med Billy, for han ville gå tilbake til Felicia.
Jeg var lettet fordi Billy ville dumpe meg og spare meg for lidelse.
Det var trolig siste kveld jeg lot min sønn være alene.
Men han ville ikke sove. Så jeg sa til ham:
"Vær snill gutt og sov nå." Men han var illsint.
Han sa: "Jeg vil ikke at du skal gå." Slik en mann ville sagt det.
Han var trøtt, og jeg ville si til ham at dette er den siste kvelden.
Gi meg denne siste...
Men jeg sa: "Legg deg til å sove. Jeg lover å komme snart tilbake."
Og han sa til meg: "Hvis du går, vil du angre på det."
Som en sjalu ektemann. "Hvis du går, vil du angre på det."
Det var nesten så jeg ikke gikk. Jeg hadde ikke hørt den tonen før.
Hadde han bare hørtes mer babyaktig ut, mer ynkelig...
Men stemmen var så hard at den skremte meg, drev meg ut.
Han var bare fire år. Ingen behøver å si det til meg.
Så...
Jeg gikk nedenunder, og Billy sa at det var slutt.
Og jeg skrek og gråt, men det var mest for syns skyld, -
- for jeg var lettet. Jeg gikk ovenpå, og jeg så ikke Cody.
Jeg så etter ham i senga, og så...
Jeg tenkte at han gjemmer seg. Han er sint på meg.
Han prøver å skremme eller straffe meg, men det fortjener jeg.
Jeg er muntrere, for det er over. Så jeg leter: "Cody, hvor er du?"
Og så ser jeg ham under bordet. Han sover.
Og jeg krabber bort til ham, for jeg vil bære ham til sengs.
Og jeg legger hånda i noe vått. Og lukten...
Lukten...
Og da så jeg den tomme flaska.
Og jeg husket: "Hvis du går, vil du angre."
Var han fortsatt i live? Hvordan vet du det?
- Han var ikke i live. - Prøvde du med førstehjelp?
- Hvordan visste du det? - Jeg er moren hans!
Og mødre vet slike ting!
Han sa: "Hvis du går, vil du angre." Og han fikk rett.
Han visste ikke hva han gjorde. Er det du sier sant, var det et uhell.
- Ikke prøv deg! - Hva hendte etter det?
- Vi må fortsette - Jeg er ferdig. Ta ut siktelse!
Vil du se Billy i fengsel? Slutter vi nå, -
- sikter jeg ham for forhindring. Bar han bare kroppen, forteller du ferdig.
Jeg husker bare at jeg la hånda i noe vått, og lukten.
Og så gikk jeg. Jeg gikk og tenkte på sønnen min.
Jeg tenkte på å leve uten... Å A leve hver dag...
Og jeg... "Bare gå ut i veien. Bare dø."
Men jeg kunne ikke gjøre det.
Og det var som i en tåke. Jeg gikk, og jeg endte opp i parken.
Og jeg famlet, og jeg...
Jeg måtte tilbake til ham, men hvordan kunne jeg det? Så jeg ringte Billy.
- Og hva gjorde han? - Jeg var ikke der.
Men han må ha gått til leiligheten og sett Cody og lagt ham i bilen min.
Jeg sa vel til ham hvor han skulle dra, for...
Og steinene... Han gjorde vel det for at det skulle være ordentlig.
Og neste kveld... Jeg visste vel hva jeg skulle gjøre.
Jeg dro til Martyr's Park, og jeg kastet vesken i bakken.
Jeg presset hendene ned i skitten.
Jeg ville få alle rustne, knuste... inn i huden, og så...
Så gikk jeg gjennom Armstrong, og jeg viste jeg skulle til sykehuset, -
- og jeg visste vel hva jeg ville si, men jeg husker det ikke.
Men jeg husker ikke at jeg kjente historien før jeg sa den.
Jeg visste vel at Armstrong kunne tåle en slik løgn.
Og at ingen, ingen individer, ville bli skadet.
Og at jeg kunne fortsette med et slags liv, men...
Men det kan man ikke. Man kan ikke det.
Nei... Hva er det? Har de funnet Cody?
- Er han uskadd? - Hva?!
- Hva har jeg gjort? - Greit, Brenda...
Nå må jeg sikte deg for drap.
Personlig har jeg ingen grunn til ikke å tro det du har fortalt.
- Jeg kunne ikke alltid vært til stede. - Du har forhindret arbeidet vårt.
Jeg er nødt til å gjøre dette. Siktelsen blir trolig mildere senere.
Dette er etterforsker Lorenzo Council. Jeg er i avhørsrommet.
Det er 4. mai kl 16.55.
Jeg sitter sammen med Brenda Martin, 37 år gammel hvit kvinne fra Gannon.
Telefonnummer 1207210. Personnummer 983473940...
- Hva har jeg gjort? - Det gjelder Cody Martins død.
Hold opp!
Kan jeg få hjelp? Kan jeg få hjelp her inne?!
Ta det med ro! Ikke skad henne.
Betjent Council, hvor ille var det jeg gjorde?
Se inn i deg selv. Hvor ille var det jeg gjorde?
Kom an.
Jeg blåser i hva du sier.
Alle enheter, kode 3 ved Armstrong Houses.
Kode 3 ved Armstrong Houses.
Det er mulige opptøyer på gang.
Gå hjem igjen, alle sammen.
Trekk dere tilbake. Alle sammen.
Glem det. Ta på deg jakka igjen.
For deres egen skyld, ikke la dette skje!
Kom an, SWAT!
Dette hjelper ingen!
Hva er i veien med deg? Dette er deres, til familien din!
Pell deg vekk.
Lorenzo!
- Kom hit, kødder! - Jeg så niggeren med den røyas unge.
Bilkapreren ligger under senga mi.
Vil dere ha dem inn her? Nei, det vil dere ikke!
- Dra til helvete! - Disse er bare toppen av isfjellet.
Alle politifolk og Dempsy og Gannon er i beredskap. Det er flere av dem-
- enn det er beboere her. Skjer det noe, blir de en enorm politistyrke-
- som kommer inn og sparker inn dørene våre!
Hva er det du snakker om? Du er ikke en av oss!
Leo?
Så du er opptatt av bygrensene og sånt?
Ta deg av din by, så tar vi oss av vår.
Få dem ut av syne. Du starter det du er her for å forhindre.
- Vi forsvinner når de forsvinner. - Nei. Dere skal forsvinne først.
Trekk dem unna. Jeg skal ordne opp her.
Ta det med ro, alle sammen.
Ha en fin kveld nå.
Rafik, ikke gjør det!
Kan jeg hjelpe deg?
- Kom, Rafik! - Ikke gjør det!
Få ham vekk herfra.
Miss Martin, jeg har en tiltale angående Cody Martins død, -
- signert av etterforsker Lorenzo Council i Dempsy-politiet.
Har du forstått tiltalen?
Miss Martin?
- Kan dere se oss? - Ja, det kan vi, dommer.
Miss Martin, forstår du tiltalen?
Ja.
Wow. De har jammen gitt oss et fint rom, eller hva?
- Så de holder deg i forvaring? - På grunn av selvmordsfaren.
Det er vanlig prosedyre.
Du er ikke den eneste jeg besøker i dag. Min sønn Jason...
Han soner 2 til 4 år for væpnet ran.
- Han brukte mitt våpen. Å - A, nei.
Vennene mine sier: "Lorenzo, det er ikke din feil at han endte i fengsel."
"Han må ta ansvar for seg selv. Han er ingen unge lenger."
Oss to imellom, så er det min feil.
Jeg føler ansvar, for jeg viste ham hvordan man blir slik.
Rusa hele tida, selvisk, ute av kontroll...
Jeg var lite til stede. Og når jeg var det, kranglet jeg med hans mor.
Nå vel... Det var sånn jeg var.
Det gjør meg vondt.
Den gangen ga jeg blaffen.
Nå er Jason i fengsel, og han går vel inn og ut resten av livet.
Det er litt sent, men alt jeg ønsker nå, er å stille opp for ham.
Med barn er det slik at uansett hvor dårlig man syns man har gjort det, -
- gir Gud en alltid en sjanse til. Kanskje ikke med akkurat det barnet.
Det jeg prøver å si, Brenda, er-
- at Guds nåde er tilbakevirkende.
Så alle barn der ute, er Jason for meg. Ikke av mitt blod, -
- men det kan jeg leve med. Jeg er lykkelig. Livet mitt er godt.
Det er både gode og dårlig mødre her inne. Og alle trenger hjelp.
På besøksdagen, på barnerommet, før fødselen...
- Og direktøren her... - Jeg elsker deg.
- Hva? - For måten du snakker til meg på.
Jeg har elsket deg for deg helt siden jeg traff deg på sykehuset.
Jeg skulle ønske jeg hadde ditt hjertelag.
Jeg vet ikke om advokaten din vil gjøre en avtale eller...
Eller om det blir sak, men du er fortsatt en ung kvinne...
Jeg kommer og besøker deg.
Brenda, rekk ut en hånd til folk her inne.
- Jason. Hvordan går det? - Var ikke du her på tirsdag?
- Skal jeg gå? - Nei. Det er som julaften i juli.
- Som sagt: Hvordan går det? - Arierne ville ha meg med, -
- men jeg var litt redd for innvielsesritualet.
Pappa, går det bra med deg?
Ja da. Alt i orden.
Jeg har det virkelig bra.
- Hva syns du om arret? - Jeg så på det.
- Jeg havnet i noe bråk. - Nei, du ramlet ut av senga.
Vi savner deg, Cody.
Jeg syntes du burde se dette.
Hei...
Det med bilkapreren... Jeg vet at jeg bør tilgi henne, men...
Og henne sammen med Billy. Jeg viste ham ingen ømhet.
Lorenzo, hadde han noe med å skade barnet?
Nei, det hadde han ikke.
Takk.
"Dette barnets liv var ikke forgjeves."
"Han knyttet oss sammen med sorgens bånd."
"Han minte oss på vår menneskelighet."
"Og hvordan sorg berører oss alle."
"Gå til Gud, lille engel. Og takk."
Jeg setter pris på at du tok meg med hit, Bobby.